>> SPEAKER: Så er vi i Harvard vitenskap
sentrum, som er et veiskille av Harvard campus.
Mange av vitenskap avdelinger har sine klasserom og kontorer i her.
Hva ligger bak oss her er Mark I datamaskinen,
som var et tidlig elektromekanisk datamaskin.
>> Så Mark I datamaskinen er her på Harvard
fordi Howard Hathaway Aiken, som var personen som unnfanget og utviklet
maskinen, i samarbeid med IBM ingeniører,
var en Harvard-professor av anvendt matematikk.
Og han ønsket å avlaste arbeids løse numeriske likninger
ved mekanisk beregning som ble gjort på blyant og papir.
Og det vi har her er faktisk bare en del av det.
Det var 51 meter lang når det var alt i ett stykke.
>> Det kan gjøre tre filer per sekund.
En multiplikasjon tok seks sekunder.
Og en divisjon tok 15 sekunder.
Så, dette var et stort fremskritt i forhold til gjør ting med blyant og papir,
men det var sakte arbeid.
>> Og holde maskinen går hele tiden
var en stor prestasjon av elektromekaniske ingeniørkompetanse.
Den ble brukt for ballistikk beregninger, for beregning av
banen av raketter.
Og det ble også brukt for en liten bit av beregningen i Manhattan
prosjekt for å bestemme den riktige parametere for atombomben.
Det du ser her er papirbåndstasjoner.
>> Så ble programmet stanset i papir tape og var på en sløyfe.
Det du ser er det registre som ville
samsvarer med den lagrede minnet i maskin, som bare ble brukt for data.
Selve programmet ble fikset.
Disse elektriske skrivemaskiner ble brukt til å skrive ut utgang.
>> Disse ringer, som har 10 stillinger, er
hvor du vil sette inn konstant.
Så ble programmet festet på papir tape.
Og hvis du hadde en konstant, som du har i C-kode -
du angi noen variabel lik en 47 i begynnelsen av programmet -
Dette er tilsvarende her.
Du vil ringe på nummer 47 på disse ved hjelp av disse registrene.
Beregningstilsvar av dette er mye mindre
enn den minste armbåndsur datamaskin som nå blir produsert.